Vi lever ikke bare i universet.
Universet lever inni oss.
En stjernes katastrofale død gir universet nytt liv.
For at vi skal kunne leve, må en stjerne dø.
Vi er alle stjernestoff.
Vet du hvor din plass i universet er?
Lenge trodde vi at Jorda var solsystemets midtpunkt, -
- og at Melkeveien var som spilt melk over himmelen.
Men vi oppdaget at vi ikke er universets midtpunkt.
Vet du hvor du er?
Hva slags nabolag ligger galaksen vår i?
Hvilke andre typer nabolag fins i universet?
Kan du forklare din plass i universet?
De fleste kan ikke komme seg vekk fra New Orleans i Louisiana.
90 % av all materie i universet er usynlig.
Den er uidentifisert.
Det er mye vi ikke kan se, oppdage eller begripe.
Likevel vier vi livet til -
- å prøve å forstå denne mørke energien.
Denne mørke materien.
Man får greie på mye gjennom å se.
- 2121. Er det noen på frekvensen? - Fortsett.
God morgen. Vi har et dødsfall ved Oluseyi-observatoriet.
- Et lik, sannsynligvis skuddsår. - Oppfattet. Drapsavsnittet kommer.
- Hallo. - God morgen.
- Er de dine? - Ja, de store er til støvlene mine.
Taket sto åpent, og observatorie- sjefen dekket over teleskopet.
Han identifiserte liket som dosent Jennifer Rockwell.
Ingen tegn til innbrudd.
Vi har en politibetjent ved stigen på nordsiden.
- En i den familien Rockwell? - Politikeren Tom Rockwells datter.
Krigshelt, Rockwell Electrics...
Hun holdt en åpen forelesning i går. Vi har en liste over dem som var der.
- Ser ut som kaliber .38-morderen. - Du var ikke engang født da.
En sokk i munnen, så hun ikke kunne snakke.
Hva tror du, Hooley?
- Mike? - Hva er det?
- Hun blir aldri påvirket. - Nei, det er bare...
Det var noe galt med hamburgeren jeg spiste i går.
- Var det sjefen her som ringte? - Ja. Dr Ian Strammi.
Han er på kontoret sitt. Engelsk fyr.
- Later til å ha vært i slagsmål. - Med henne, kanskje?
Åpent tak, så regnet kan ødelegge bevisene.
Snakk med ham, Tony.
- Så dere sto hverandre nær? - Vi var kollegaer.
Reiste du hjem herfra i går?
Ikke rake veien. Jeg var med Sabrina White, Jennifers assistent.
- Sabrina White? - Ja.
Vi kjørte til innsjøen for å se på stjernene.
Vi snakket hele natten.
Stakkars Jennifer.
Hun bare...
Unnskyld.
Førstebetjent Mike Hoolihan. Jeg leder denne etterforskningen.
Tannbyll. Den dukket opp over natta.
Det er veldig vondt.
Jeg vet ikke hvorfor jeg snakker om tenner.
Jennifer... Herregud.
Jeg tror ikke at han var innblandet her.
Du har allerede en påbegynt.
- Dekket du over teleskopet? - Hva skulle jeg gjøre? Det regnet.
Teleskopet hadde blitt ødelagt. Det øste ned.
Det var en stjerneklar natt.
Jennifer var så glad.
7 L Y E 142.
Offerets bil er sikret, en hvit Thunderbird med rødt interiør.
- Ikke rør noe. - Unnskyld.
Hyggelig, førstebetjent Hoolihan. Du er en legendarisk etterforsker.
Stella Honey fra Channel Two. Vi vil ha en uttalelse.
- Det er ikke meg du skal snakke med. - Er du sikker?
Har du tenkt på å pensjonere deg?
Du kan vel rulle meg ut i sola, Janey?
Jeg har etterforsket drap hele livet.
Det er ikke Ian Strammi.
Mørkredd, førstebetjent?
Det er bare et fravær av elektromagnetiske bølger.
Er du sikker på at du avstår fra advokat?
Ja, ma'm. Takk, men jeg tror ikke at det trengs.
Er alt skjult?
Kameraer? Mikrofoner?
- Unnskyld. - Du trenger nok den, professor.
Avslørt.
Varmt.
Jeg var våken hele natta og tenkte på en idé.
Hvis jeg får, vil jeg gjerne vende tilbake til den.
Idé?
Kanskje mer et ekstremt spekulativt forslag angående tidsdilatasjon.
Hva handler det om?
Det handler om muligheten for -
- at vårt univers kanskje bare er ett av mange.
Selv er jeg mer jordnær.
Før gikk vi ikke engang med på at Jorda kretset rundt Sola.
Hva har skjedd med sokken din?
Hva handler dette om?
Du er av interesse for en etterforskning.
Hvor lenge kan dere holde meg her?
Når ble du og Jennifer Rockwell sammen?
Hva?
Jen...
Jennifer har det vel bra?
Jeg må dessverre meddele at Jennifer Rockwell ble funnet død i morges.
Hvorfor?
Hvem sier "Hvorfor"? Man spør: "Hvordan skjedde det?"
"Hvem gjorde det?"
Undertrykt aggresjon. Duncan Reynolds er en sånn type.
Alle blir sjokkert. "Han som er så hyggelig."
Han samarbeider ikke, så...
Vi får holde ham igjen over natta og presse ham.
Jeg gjetter på Ian Strammi. Tror du på det med tennene?
De har nok ikke flere hull enn historien hans.
Jeg var sammen med ham, men ikke på den måten.
Vi diskuterte Schrödingers katt hele natta.
Jeg liker katten min, men jeg kan nok ikke prate om henne en hel natt.
Det er bare et tankeeksperiment. En katt i en lukket boks.
Hvis noe er i en lukket boks, pleier det å være dødt, miss White.
Hun...
Hun ga meg denne.
Gud, gi meg roen til å akseptere de tingene jeg ikke kan forandre, -
- motet til å forandre det jeg kan, og klokskapen til å se forskjellen.
Jeg beklager om du tror at jeg forfølger deg.
Av alle møtene i denne byen er du på dette.
Det er ikke mange så sent.
Jeg begynte å drikke som barn. Jeg så broren min bli skutt i hjel.
Jeg sluttet å drikke for et år siden, men i dag var det vanskelig.
Jeg har aldri prøvd dette før.
Ditt første møte.
En ekkel fyr la an på meg.
Han sa: "Lat som om til du lykkes."
"Kvinner her kan finne menn som politiet ikke finner."
Stemmer det?
Er du sulten?
Alltid.
Jeg drakk for å bli hemningsløs og gal. Vulgær.
Jeg elsket det. Så enkelt var det.
Det ligger alltid noe mer bak.
Tja... Jeg ble plassert hos flere ulike fosterforeldre.
Har du oppsøkt foreldrene dine? Det hadde vært lett for deg som politi.
Jeg vet at det ikke ville bli en hyggelig oppdagelse.
Så du finner ut alt om andres liv, men ditt eget er et mysterium?
Hvorfor ble du politi?
Det føltes trygt.
Trygt? Du får vel betalt for å utsette deg for fare?
Jeg har aldri ønsket meg en annen jobb.
Mitt virkelige liv begynte da jeg kom inn på politihøyskolen.
- Husker du ingenting? - Jeg har hatt dette hele livet.
Det er alt. Jeg husker ikke hvor det kommer fra.
Jeg hadde ikke holdt ut ikke å huske noe.
Er du sikker på at du gjør det?
Jeg vil ikke gi deg overskrifter eller bli kontaktpersonen din.
Jeg hadde en jamais vù-opplevelse i dag!
- Gratulerer. Hva er det? - Det motsatte av déjà vù.
Jeg våknet og følte at jeg så alt for første gang, -
- selv om det var den samme gamle leiligheten.
Dette er Channel Two live med Stella Honey.
Du er både her og der.
Jeg kan bare si at vi prøver å finne gjerningsmannen.
Vi er på åstedet, og politiet leter etter ledetråder.
Jennifer Rockwell var datter av Vietnam-veteranen Tom Rockwell, -
- eier av Rockwell Electrics, drevet av sønnene Bray og Walt, -
- og tidligere kåret til årets firma i Louisiana.
Jennifers mor fikk nylig en pris for sitt veldedighetsarbeid.
Jennifer Rockwell fikk nylig en pris for sin forskning om svarte hull.
Politiet sier at de har mistenkte, men etterforskningen pågår.
Vet du...
Kaliber .38-morderen
Oberst.
Jeg har forstått at dere har en mistenkt i varetekt.
- Jeg vil gjerne treffe ham. - Du vet at det ikke er mulig, oberst.
Jeg vet det.
Jeg vil bare se ham. Jeg bare...
Å se datteren sin sånn...
Skutt i ansiktet.
Hun...
Hun var alt for meg.
Uansett hvem som gjorde dette, vil bli stilt for retten.
Jeg tror bare ikke...
...at jeg noensinne...
Den kjærligheten. Jeg kommer aldri...
Jeg kommer aldri til å oppleve den igjen.
Oppdaget du at hun traff en annen?
Det er viktig å vite for oss. Den personen kan være innblandet.
Kanskje jeg burde ha en advokat.
Vi tar rettighetene dine på stort alvor.
Skal du ha en advokat, må vi slutte å snakke nå.
Hvis vi kan fortsette å snakke, og få fram viktige detaljer om Jennifer...
Kanskje du kan hjelpe meg å finne ut hvem som har gjort noe så fryktelig.
Hun...
Hva?
- Hva? - Hun ville elske under stjernene.
Jeg hadde det travelt.
Jeg hadde det travelt og tenkte på ideen min.
Etterpå løp jeg hele veien hjem.
Jeg må ha glemt sokken.
Brukte hun narkotika?
Nei.
Gjør du det?
Skaff en advokat.
- Hva? - Skaff meg en advokat!
Vi skaffer ikke advokater.
Du får ta en jævla telefon og skaffe deg en selv.
Ifølge rettslegen, var det siste måltidet en burrito.
Skutt på nært hold.
- Kulens bane: uklar. - Synd. Våpenet blir vrient å finne.
- Intime skader eller forsvarsskader? - Nei, men han fant sæd.
Jeg ba ham om å lete etter kremrester.
- Krem? - Hudkrem.
Krem?
- Vet du om noe manglet på stedet? - Et skjerf.
- Et rødt skjerf? - Ja. Hvordan visste du det?
Ingen sa det, og Sabrina White ga oss nettopp bildene på telefonen hennes.
Jennifer var en kvinne med stil.
Jeg sier ingenting om skjerfet til noen mistenkte ennå.
Ok.
En stjernes katastrofale død gir universet nytt liv.
For at vi skal kunne leve, må en stjerne dø.
Vi er alle stjernestoff.
"Vi er alle stjernestoff."
Hun hadde åpenbart penger.
Har du sett dette?
Bare bilder av dem. Ingen bilder av familien.
Hva gjør man med alt dette? Man kan ikke ta det med seg.
- For en lukt. - Jeg beklager.
Det var det eneste jeg fant å vekke deg med.
Hva skjedde?
Jeg hoppet over frokosten.
Rolig.
- Føler du deg bra? - Ja da.
Hadde Jennifer omgang med feil type mennesker?
Jennifer? Nei!
Er det noe du vet, som du ikke vil fortelle oss?
Da hun gikk i åttende, skrev hun en stil -
- som het "Vi er alle stjernestoff".
Det er sant. Hun utdannet meg.
Hun fortalte at hånden kan komme fra en annen stjerne enn nesa.
Så vi er alle... stjerner.
Det er mye vi ikke kan se, oppdage eller begripe.
Likevel vier vi livet til -
- å prøve å forstå denne mørke energien.
Denne mørke materien.
Janey? Du.
Jeg må legge på. Ha det.
- Hva har du oppdaget? - Hatten. Det er oberst Tom.
Det er en hatt, men det beviser ikke at det er oberst Tom.
- Men en uidentifisert tilhører den. - Se her.
Jeg så noe som lignet brosjen på et av kaliber .38-morderens ofre.
Ok. Silvero så også likheter med 38-saken.
Det stemmer. Ansiktet skutt bort, kun kvinnelige ofre i samme alder...
Hør nå her. Vi bør fokusere på Duncan Reynolds og Ian Strammi.
Særlig Strammi. Han føles som det heteste sporet.
Ok.
- Så hva er din teori? - Kaliber .38-morderen.
Hvis han var drøyt tjue i begynnelsen, så er han gammel nå.
Ja, han kan ha dødd på 80-tallet da drapene tok slutt.
Constitution skrev om at det var en sokk etterlatt på stedet.
Sokken tilhørte Duncan Reynolds.
Det utelukker ikke 38-morderen, eller en copycat.
Han kan ha brukt Reynolds' sokk.
38-morderen tok alltid suvenirer, trofeer.
På den måten kan morderen holde liv i fantasiene sine.
Dette er ingen utdannelse i åstedsgranskning.
Men likevel. Er du sikker på at ingenting er borte fra åstedet?
Jeg har laget mange reportasjer om politifolk som gjør feil.
"Krem."
Hvor pokker er den?
Hvor pokker...?
Hva?
Mormoren min elsker virkelig denne.
Du var altså oppe hele den natta, -
- satt i bilen ved sjøen og så på stjernene med Sabrina...
...og snakket om en katt?
Schrödingers katt kan være ganske kompleks.
Det er en katt i en lukket boks.
- Det er ikke på virkelig. - Jeg vet hva folk gjør på virkelig.
- Det er noe vi tenker på. - Jeg er kjent med den typen også.
En gang til.
Du var oppe hele natta og snakket med Sabrina, -
- og så smalt det til i kinnet.
Jeg sverger, ved mine barns liv.
Jeg var sammen med Sabrina. Jeg vet ikke hva mer jeg skal si.
Spørsmålet er: Hva er forskjellen på denne og denne plassen for oss?
- Den kollapser til en partikkel. - Ja, det er det som skjer.
Men hvorfor?
- Observasjonen påvirker resultatet. - Utmerket, miss White.
Det er en indikasjon på at universet bare oppfører seg som det gjør, -
- siden vi ser på...
Forelesningen er over.
Hva er Schrödingers katt?
Tøyser du?
En katt i en lukket boks med et radioaktivt stoff og gift.
Det kan utsondres, eller ikke.
Den kan være levende eller død.
I min kvantemekaniske verden kan katten være levende og død.
Det kan sikkert ta en hel natt å forstå det.
Du var raskt tilbake på jobben.
- Burde ikke du jobbe? - Det gjør jeg.
- Advokaten ba meg om ikke å snakke. - Hva hadde Jennifer på seg?
Vil du ikke hjelpe meg å få tak i den skyldige?
Hva hun hadde på seg? En kjole og røde sko, som du vet.
Hva mer hadde hun på seg?
Truser.
Et sjal som hun hadde fått av faren sin.
- Tok du det? - Hvorfor skulle jeg gjøre det?
Du leter alltid etter ideer.
Det er rart at du ikke har noen idé om hvem som drepte henne.
Jeg håper på regn på søndag. Jeg må late som om jeg er fotballmor.
Det føles som om jeg lever et dobbeltliv.
- Jeg også. - Du?
Skinnet bedrar ikke med Mike Hoolihan.
Disse jævla lampene...
- Hvordan går det? - Så du denne Walt, broren hennes?
Han sa:
"Jeg lurte på om det var personer i Jennifers liv vi ikke kjente til."
Hva betyr det?
Rockwell Electrics. Kan jeg hjelpe deg?
Du er den etterforskeren.
De der er vanlige. Keramikk.
Masseproduserte. 50-tall, tidlig 60-tall.
Når jeg ikke sliter meg ut her, holder jeg auksjoner på nettet.
- Er denne din? - Hvem vet? Jeg har ikke styr på alt.
Lå den i den esken? Det er min loppemarkedeske, så da er den min.
Hvor godt kjente du Jennifer?
Jeg la knapt merke til henne, før nå.
Dette satte henne i et annet lys.
Hvem gjorde det? Og hvorfor?
Hva tror du?
Misunnelse?
Hun hadde alt. Hun vokste opp med en sølvskje i munnen.
Miriam kvelte dem med nervene sine. Usunt.
Oberst Tom må man respektere.
En soldat med veldig mange medaljer.
Han var krigsfange i tre år. Han prøvde å gi dem litt ryggrad.
De andre to er tvillinger. Adjø!
- Er Walt og Bray her? - Vi jobber. Ingen tid til å sørge.
Nei, den er ny for meg.
Den ser ikke verdifull ut. Laurel Anns?
Skrotet hennes ligger overalt.
Det må være tøft å se alt du ser, og hele tiden ha dårlige nyheter.
Du trodde at det fantes personer i Jennifers liv dere ikke kjente til.
Jeg... Det...
Det føltes som om det måtte finnes andre enn... oss.
- Andre enn dere? - Ja.
- Det var ganske tydelig. - Vil du utvikle det?
- Saken er den at... - Hva?
Walt mener noen vi ikke kjenner til.
Et slags misfoster hun fikk kontakt med.
Ingen som kjente Jennifer, ville... skade henne.
Vil du ha den?
Jeg vet ikke om den passer deg.
- Stopp. - Hva er det?
Jeg er ikke sikker ennå. Spill det av igjen.
Stopp.
Godtfolk, fortiden er kaotisk.
Den er som en uvelkommen slektning som søler vin og saus ved bordet.
Men vi kan ikke vokse som by eller folk, -
- uten å være ærlige om vår brokete fortid.
Dessuten er det dyrt å døpe om gater, og opprivende.
Hvis vi gjemmer vekk alt, vekker det spørsmålet, -
- ikke om vi er en glemt by, men om vi er en by som glemte.
Med vidåpne øyne bør vi minnes vår fortid -
- og ikke skape en falsk versjon av den.
William Faulkner sa:
"Fortiden er ikke død. Den er ikke engang fortid."
Som en innledning til det astronomene tror er en dødsdans, -
- har svarte hull skapt det universet vi kjenner til.
Det er som om vi følger energien.
Som ledetråder som leder oss nærmere det svarte hullets mørke hjerte.
"Mørke hjerte."
Hun ville bli kremert.
- Snakket hun om det? - Ja visst.
"Ikke noe mausoleum og ingen grav for meg."
Hun lo. Hun var bare barnet.
Hun var alltid... eventyrlig anlagt.
Allerede som liten, elsket hun sterkt krydret mat.
Hun prøvde å få meg til å smake, men det er for mye for meg.
Kjenner du igjen denne?
Burde jeg gjøre det?
Jeg får hele tiden følelsen av at Walt prøver å si meg noe.
Walt var den første som snakket.
Som barn. Han var før Bray.
Det er en følelse av tomhet. Som noe som flagrer.
Man kan ikke tenke, fokusere eller se ting rett foran nesa på en.
Man får bilder i hodet.
Man må rense dem ut av tankene.
Du tror at det er Jennifer. Det tror alle.
Det er min ektemanns mor.
Han var bare et barn da hun...
- Da hun...? - Kom hit.
Det er mye vi ikke kan se, oppdage eller begripe.
Likevel vier vi livet til -
- å prøve å forstå denne mørke energien.
Denne mørke materien.
Tony. Tony!
Visste du at nesa kan komme fra en annen stjerne enn hånden, -
- og at vi eksisterer fordi at en stjerne døde?
- Godtar Gud at man tror det? - Det er fakta.
Jeg kjøper det ikke.
Jeg trodde at du så deg som en stjerne.
En 70-tallsstjerne.
Du kaster stein i glasshus, Joan Jett.
Hvorfor bryr du deg om kaliber .38-morderen?
Et av ofrene bodde i samme bygning som jeg.
Alle så ut som Jennifer.
Hvite, blonde og i samme alder. Ansiktet skutt av på nært hold.
Det var rolig i tiår. Jeg tenkte at han var tilbake, -
- men nå gjetter jeg på Reynolds.
Motiv: sjalusi.
- Ga ikke forhørene noe? - Det fantes ingen vitner.
Ok, sir. Sykebil og politi er på vei.
- Ok. - Hvor blør hun fra?
Overalt.
Ansiktet.
- Ser du noe våpen? - Nei.
Caroline. Ser du det der?
Hva er det?
Herregud.
Jeg skulle ha lett selv. Lekte de med dronene?
- Gå til høyre. - Et øyeblikk.
- Hva vil du? - At du skal...
La meg være! Jeg har ikke gjort noe!
- Få ham vekk. - Oberst!
- Få ham ut herfra. - Vennligst bli med oss.
Jeg kom til stedet, til Jennifer. Og...
Revolveren lå der, og jeg visste ikke hva jeg gjorde.
Jeg fikk panikk.
Jeg kjente igjen revolveren, fordi den var min.
Jeg hadde den i skrivebordsskuffen.
Noen må ha visst at den var der.
Personen tok den for å legge skylden på meg.
Jeg måtte grave den ned. Hva hadde du gjort?
Tørket du av den?
Hvorfor la våpenet ligge?
Ja, det er uvanlig at noen legger igjen våpenet, uansett omstendighet.
Strammi tok den vel fordi han er skyldig.
Det er ingen tegn til slagsmål. Ingen.
Det var altså sannsynligvis noen hun kjente.
"Doktor."
Det er rart at han er doktor. Strammi er så dum -
- at man kunne tro at han ville legge våpenet i hånden hennes.
Hva?
Strammi. Han er så dum.
Rart at han ikke prøvde å få det til å se ut som om hun gjorde det.
Den eneste personen jeg aldri... mistenkte.
Den eneste personen vi sikkert vet...
...var på stedet.
Tenk om den kraftige rekylen da Jennifer...
- Hvis Jennifer... - Rekylen fikk pistolen til...
...å fly av sted...
...fra henne.
Strammi ser pistolen sin så langt borte fra liket -
- at han tror at det er et drap og tar pistolen.
Jennifer tok livet av seg.
- Det var ikke noe brev. - Det er en myte.
To av tre skriver ingenting.
Faen.
Dette føles som det eneste rette.
Jeg vil at asken min kastes i søpla, og jeg beklager.
Men kom igjen, alt er relativt.
Forensikeren ringte. De fant avtrykk fra Jennifer på en av kulene.
- Du hadde rett. - Jeg burde ha sett det raskere.
- Du fulgte rutinene. - Får jeg låne lommekniven din?
Du.
Saken er løst.
Du avfyrte våpenet, -
- men noe, eller noen, fikk deg til å gjøre det.
Vi kan bare komme oss inn i et svart hull i tankene våre.
Jeg var vel ikke i hennes.
Hvem vil ha asken sin kastet i søpla?
Det er... rått.
Et vink til Hugh Everett.
Han utviklet teorien om parallelle univers og ville det samme.
Det er med i...
Han sang i det bandet.
De som laget låten "Railroad Man".
Eels.
Godt band.
- Er du sikker på at det går bra? - Ja da.
- Får vi være her? - Det er ikke et åsted.
Det ser ut som det.
Jeg klandrer faren hennes.
Hva?
For å ha fått henne interessert i gamle ting.
Han ga henne en masse ting.
Tror du at han ga henne denne?
Kanskje.
Det er litt av en påstand, "Alt er relativt."
Einstein.
Typisk Jennifer.
Tror du ikke at familien hennes hadde noe med det å gjøre?
Hun lot til å kunne håndtere dem.
Dette er hennes håndskrift.
Det er...
...fra en psykologibok.
"Han kan bare kjenne seg selv som persona."
"Det er det eneste samfunnet får se."
Persona.
En fasade.
Et bilde utad. En forkledning.
Vet du hva det sier meg?
Jeg kjente ikke den virkelige Jennifer.
Det er så ynkelig.
Den oppsiktsvekkende saken er forandret fra drap til selvmord.
Hun var en inspirasjonskilde og hadde ønsket at vi går videre.
Det første semesteret virket hun...
Det var noe. Jeg vet ikke hva.
Jeg var på middag med henne, hennes foreldre og tvillingene.
Hennes far tok kommandoen ved bordet som en streng quiz-leder.
Bokstavelig talt. Han stilte spørsmål.
En av tvillingene gråt fordi at han svarte feil.
Men hun var utrolig ambisiøs og vant hver eneste pris.
Helt perfekt.
Men...
Det var som om hun var...
Du vet... Som om hun bar en maske.
Er litt gråt en politisak?
For å overleve som krigsfange...
Det krever en viss type mann.
Jeg tror at noe skjedde mellom Jennifer og faren deres den kvelden.
- Hvorfor skulle hun gjøre dette? - Hør.
Hun kan ha trodd at hun bare drepte seg selv, -
- men det er som om hun drepte alle rundt seg.
Hvorfor?
Hvorfor gjorde du det?
Husker du hvordan det føltes da du løste dine første saker?
Ofrenes familier fikk vite hva som hadde skjedd, de kunne sørge.
- De fikk en avslutning. - Jeg hater det ordet.
Jeg vil ikke gi deg ordre, men jeg fikk en klage fra Bray Rockwell.
La familien Rockwell være.
Herregud, Hooley...
Det ville føles som om jeg gjør jobben min hvis du går til legen.
Du har rett.
- Jaså? - Jeg gjør det.
Gjør du?
Jeg vil høre hvordan en tidligere pasient følte seg, Jennifer Rockwell.
Ble du overrasket over selvmordet hennes?
Hvert trettiende sekund tar noen livet av seg.
Mange skjuler sin depresjon.
Det kan handle om uoppdagede personlighetsforstyrrelser.
Et traume fra barndommen.
Kan jeg hjelpe til med noe annet?
Jeg er ferdig.
Jennifer var et forbilde når det gjaldt intellektuell kraft, -
- vennlighet... og ærlighet.
Det er hjerteskjærende å oppleve -
- at noen man tror at man kjente godt og elsket, -
- forblir en uutgrunnelig gåte for en, i og med sin bortgang.
Ta et øyeblikk og se på personen ved siden av deg.
Hvem er den personen?
Vet du virkelig det?
Den personen er den største gåten -
- og det største mirakelet du noensinne kommer til å treffe.
Du er ikke brunette på ordentlig, hva? Er du blondine?
Er det noe du vil fortelle meg, mrs Rockwell?
Har du noensinne kledd deg som en kvinne?
Det fins mange måter å være kvinne på.
Hvorfor tror du at hun gjorde det?
Fikk hun vite noe som hadde med faren hennes å gjøre?
Vet du hva som skjer med nysgjerrige jenter?
De mister nesa.
Jeg gjorde det med henne da hun var liten.
Hun var så skjønn.
Han ville virkelig at hun skulle elske ham.
Han prøvde alltid å få henne til å elske ham.
Tenk om hun skjulte noe hun hadde opplevd, da hun var barn eller noe.
Noe med faren hennes.
- Det er nok ikke så enkelt. - Hva er det som er enkelt med det?
Når vi så vann, tenkte vi på over- flatespenning, protoner og molekyler.
De fleste lukter på blomster og beundrer fargene.
Vi tenkte på spiraler, symmetri og gylne vinkler.
Dere to er ikke så ulike som dere virker.
Begge to...
Begge leter etter ledetråder.
Du på bakken.
Hun i rommet.
Om et univers er mulig å forestille seg, så eksisterer det.
Jennifer er i et annet univers.
Hun trodde på multiverset.
Det er en trøst.
Hun drepte bare ett av sine jeg.
Det er som om vi følger energien.
Som ledetråder som leder oss nærmere det svarte hullets mørke hjerte.
Det er ingen fare.
- Jeg må snakke med obersten. - Han er ikke her.
Jeg trenger hjelp. Her.
Kan du ta denne? Jeg er veldig sulten.
Jeg vil dra til Jennifers favorittsted.
Så du blikket? Som om jeg lar datteren min sulte.
- Mrs Rockwell... - Miriam.
Miriam.
Jeg ville at datteren min skulle få det livet jeg aldri fikk.
Jeg gjorde alt for henne.
Jeg er ikke den kvinnen folk ser, og min mann er ikke den folk ser.
Hva... Hva vet du?
Det eneste man kan gjøre, er å holde en god mine.
Som en maske.
Han kommer aldri til å tro at jeg har forlatt ham.
De som elsker hinsides verden, kan ikke skilles av den.
Døden kan ikke ta det som aldri dør.
Sånn.
Hun fikk det som hun ville.
Miriam.
- Du lever i fornektelse. - Er det hva det kalles?
- Jeg trodde at det var sorg. - Du trenger en slutt på dette.
Du kan få det til å slutte.
Jeg reiser tilbake til stedet jeg kom fra.
Det burde nok du også gjøre.
Hei.
Manneproblemer?
Det stemmer.
Et selvmord av en vellykket, vakker kvinne.
Rene vinnerloddet.
Jeg får endelig lage en reportasje om kaliber .38-morderen.
Det ligger i allmennhetens interesse. Det fortjener en ny vinkel.
Følg instinktene dine.
Så mange bevis ble ødelagt gjennom årene uten å ha blitt samlet inn.
Ta en titt på dette.
Unnskyld.
Ingen er knyttet til det. Kanskje var det kaliber .38-morderen.
Sarah Fenton, 17 år, jobbet frivillig med blinde.
Hun hjalp en blind kvinne, Heather Tolkington, -
- og så en mann flykte fra offerets hjem.
Sarah ble forhørt.
- Ingen har brydd seg om hva jeg så. - Jeg er her for å utbedre det.
Ingen har tatt meg på alvor, men i mine øyne...
Doble fottrinn.
"Håndlaget maske."
"Unik."
Du drikker vel ikke igjen?
Høyre.
Venstre.
Høyre.
Venstre.
Høyre, venstre, høyre, venstre!
Revolver, kaliber .38. Den er ganske tung og noen kan klubbes ned med den.
Det som er bra med revolvere, er at de aldri klikker.
Du begynner med å åpne den sånn. Her skal patronene inn.
Jeg tar den.
Bywater, Gretna, Elmwood, Hopedale. De stedene burde si deg noe.
En krigshelt, med krigsskader som beviser det.
Jeg er ingen helt. Heltene har navnet sitt på muren.
Hei!
- Hva driver du med? - Tenk at krigsskaden kan bytte side.
- Kjepp her, kjepp der. - Hør her, Sherlock.
Man kan holde kjeppen i valgfri hånd.
Hun sa: "Vi vier livet til å prøve å forstå den mørke materien."
- Hun fikk vite hemmeligheten din. - Jeg advarer deg.
Du sluttet å drepe da Jennifer ble født. Hvorfor?
Akkurat som de kvinnene, lignet hun moren din.
- Hold mor utenfor dette. - Hun lignet moren din.
- Hold mor utenfor dette! - Hva vil du gjøre ellers?
Hva vil du gjøre?
Hun lignet din...
Du kokte visst over litt.
Det er sånt som skjer.
Jeg beklager. Jeg gjorde det også.
Jeg er litt følsom når det gjelder mor.
Jennifer mente ikke å gjøre det.
Ikke tale om.
Det var ikke med hensikt.
Det er umulig.
Den natten... Det var noe som bare...
Det hogde tak i meg.
- En følelse? - Ja.
En overveldende følelse.
- Av skrekk. - Ja.
Og...
Jeg vet ikke hvorfor jeg...
Vi to har sett ting som andre gudskjelov slipper å se, -
- men vi må holde følelsene våre i sjakk.
Jeg forstår fremdeles ikke hvorfor jeg ikke fulgte instinktene mine.
Hvorfor?
Jeg har viet hele livet til å prøve å ta meg av alle.
Et helt liv.
Det er det eneste jeg har villet gjøre.
Nei.
Jeg er på feil spor.
Jeg beklager.
Jeg burde ha skjønt at du henger her.
Bourbon. Dobbel.
Jeg tok feil.
Helt feil.
Vi er bare mennesker.
Jennifer pleide å si at hun ikke kunne tro -
- at universet fins her bare for vår skyld.
Er dette hva alt handler om?
Kom nå.
Hva handlet det om, Mike?
Det handler alltid om noe.
Jeg bare...
Jeg rotet det til.
Jeg bare...
Jeg rotet det til.
Det var feil.
- Feil. - Det virker sånn.
Typen som drikker for å glemme, som jeg pleide å gjøre.
- Kanskje. - Hvordan fant du meg?
Jeg er alltid på feil sted til feil tid.
Kanskje det handler om en kvinne som begynte å tro -
- at det bare fins en måte virkelig å forstå kosmos' mørke på.
Eller en kvinne med en så alvorlig personlighetsforstyrrelse -
- at ingen engang visste hvem hun var.
Eller så ville hun ikke bli sett lenger.
Kanskje det klikket for henne.
Hun holdt ikke ut det hun så lenger, og trodde at hun var gal.
Kanskje, innerst inne, visste hun det virkelig.
Hei!
Hva?
- Janey. - Den tar jeg.
Tony.
- Takk. - Vær så god.
- Ser man det...
Vi er visst tilbake igjen.
- Ja. - Ja.
Takk.
Jeg ser dem.
Vil du ikke vite om den er død eller levende?
Eller død og levende?
Jeg kan ikke ta imot katten din.
Se det som et tankeeksperiment.
Bare en liten stund.
Lola.
Observasjonen påvirker resultatet.
Håndlaget maske
Som ledetråder som leder oss nærmere det svarte hullets mørke hjerte.
Jeg må se noe.
Du er bare kosmisk kontaminasjon!
Jeg må se noe.
Jeg visste det.
Se nøye. Se!
Gjennom øynene til en gal politikvinne.
Den kommer fra drapsofferet.
- Far samler på alt mulig. - Den er unik.
Han har mange gjenstander fra ofrene sine.
Han ga Jennifer ting som hadde tilhørt de kvinnene.
Å vise dem fram helt åpent ga ham et sykt kick.
Jeg tror at dere har visst om dette.
Lenge.
Bray.
- Hva gjorde faren din med deg? - Han gjorde ingenting!
Han... rørte... oss... ikke.
Men han lot dere alltid tro at han kanskje ville det.
Som Schrödingers katt.
Kommer det til å skje? Kommer det ikke til å skje?
Han er en psykopat.
Han lurte oss alle.
Men ikke Jennifer.
Nei.
Jeg trodde at hun tok livet av seg fordi hun fant ut hva han var.
Men hun ville nok vise ham hvilken perfekt datter han hadde skapt, -
- så hun skjøt i stykker sitt perfekte ansikt.
Mor.
Mor!
Mor.
Hei, jenta mi. Vil du bli med meg?
Tekst: Jan Helge Hordnes www.btistudios.com